Christophers+litteratursammendrag

av Christopher Røedvang
 * Sammendrag ** av **”** ** Nettkidsa **** ” ** (Per Kristian Bjørkeng)


 * Del 1 – Barndommen **

// Massemedier // – TV er siste skanse innen tradisjonelle massemedier barna deler med voksne, oversiktlig. PC, mobil plasserer barn i egen verden og har fått stor del i hverdagen. Det digitale mer privat, større frihet for barn og voksne men mer uoversiktlig for foreldrene. 2010: barn 9-16 år bruker mer enn 2 timer hver dag på nettet, 1 ½ time på ulike dataspill, TV under 2 timer daglig. I USA fra 2009: over 10 timer hver dag på elektroniske medier (under halvparten en TV)! Halvparten av norske 9-16 åringer har egen PC. Vi lever i hver vår verden. Foreldrene: bare 7% mener ulempene med digital teknologi er større enn fordelene.

//Underholdning// – bare 4% av 9-16 åringer spiller aldri, guttene dominerer, ulik smak. TV er underholdning, [|**YouTube**] ny TV-opplevelse – også sosialt medium, kommunikasjon, legge ut filmer.

//Kommersialisering og egenmarkering// - tilgang til barns betydelige kjøpekraft, [|**goSupermodel**] (nettsamfunn, chatterom, for venninner, forum, design,

spill ßà sosialisering, skape virtuell motemodell).

//Skole og læring// – pedagogikk viktig del av barndommen, 8 av 10 barnehager bruker PC i lek/læring – spesiell kompetanse gjennom spilling, intellektuelt utfordrende aktivitet. Positiv konsekvenser av dataspill godt dokumenter – bedre visuell orientering. Statsbudsjettet for 2011: 2 mill. kr. satt av til innkjøp av spill til landets biblioteker. Pisa-undersøkelsen 2010: norske gutter på ungdomsskolen henger faglig mer enn et år etter jenter, dataspilling en mulig årsak. 2011: Medietilsynet og bransjeorganisasjonen Spillforeningen lanserer [|dataspilliskolen.no] – retter seg mot lærere, bruke tilrettelagte dataspill for å forbedre undervisningen og engasjere elevene. I dag: myndighetene forsøker å plassere IKT helt i sentrum av undervisningen i nesten alle fag – Kunnskapsløftet, 5 grunnleggende ferdigheter, digitalisering like viktig som de andre, alle fag i alle 13 klassetrinn. à IKT er fremtiden, innta posisjon som fullverdige deltagere i samfunnet. Sosiale medier også et inntog i skolen

//Den sosiale barndommen// – IT à IKT, K for Kommunikasjon. Sosiale medier sentralt i hverdagen ( [|Facebook], [|MySpace] osv.). Barn skaper egen identitet, forholdet til egne venner svært viktig. Jo eldre barnet bli, desto viktigere blir vennenes anerkjennelse. Lett å forestille seg et overfladisk forhold til de fleste venner på f.eks. Facebook – det motsatte er tilfellet: naturlig å avsløre sine innerste følelser på de sosiale mediene. En venn: en du deler interesser, verdier og holdninger med. Sympati sitter løsere på nett – selve kommunikasjonsformen foregår mest uten øyekontakt. ”Anonymiteten” stimulerer til betroelser. //Disinhibition –// det du sier på nett som du ikke ville sagt ansikt til ansikt, nettmøter førte til mer enn 4 ganger så mange betroelser.

//Kreative verktøy// – økt kreativitet viktig drivkraft. ”Den daglige profet” - skoleavis, blogger (moteblogger).

//Den nye oppveksten// – uendelige kombinasjonsmuligheter med digital teknologi, alle finner sin plass på nettet. Som foreldre: plikt til å være orientert om hvordan barn kan havne i digitalt trøbbel.


 * Del 2 – Bekymringer **

Selve teknologien tiltrekker ikke barna, men den sosiale kontakten med andre mennesker. Multitasking – effekten av å veksle raskt mellom ulike oppgaver, ekte multitasking (utføre to helt ulike oppgaver samtidig) ikke mulig. Vekslingen en tidskostnad, nøyaktigheten synker. Yngre hjerner har større arbeidsminne enn de eldre, de yngre multitasker bedre enn de eldre. Tunge multitaskere er mer mottakelige for forstyrrelser, fra miljøet/egen hukommelse. Ved multitasking – aktivitet i venstre del av hjernen (dorsolaterale prefrontale korteks), må utvikles over tid. Dagens teknologi full av lekre fristelser og forstyrrelser. Å motstå fristelser krever disiplin. Barn har lavere impulskontroll, forventer i større grad enn voksne at ”noe skal skje”. Digital sosialisering – ungene opptatte av sosiale medier og bruker dem til kommunikasjon med andre. Ansiktstid er avgjørende for utvikling av sosiale evner. En viss eksponering for sosiale medier kan være stimulerende for barna. De bør ikke fratas dette kontaktverktøyet av engstelige foreldre. Samtidig er det foreldrenes plikt å være på vakt overfor overdreven og problematisk bruk.

__ Overgrep og digital seksualitet __ 2009 til midten av 2010: 82 barn identifisert av Kripos som ofre for nettrelatert overgrep. Så lenge overgriperen ikke klarer å få barnet til å holde tett om forholdet som er under utvikling, er han i praksis sjanseløs. Det er dette han for enhver pris forsøker å unngå. Det er viktig å snakke med barna på forhånd om hvordan vanskelige situasjoner kan oppstå, og om hvordan disse skal håndteres hvis de skulle oppstå. Vi kan bli tvunget til å snakke med våre barn om seksuelle overgripere, at de finnes og at de kan være farlige.

Sørg for at barna er grundig informert om mulige konsekvenser og har klare regler for sitt bruk av webkamera. Benytt anledningen til å snakke med dem om hva de bruker nettet til, og skape bevissthet rundt hva som er uakseptabelt. Regelen om å aldri, ikke under noen omstendighet, kle seg naken foran kameraet, er et minimum som alle foreldre bør kunne slutte seg til.

Mange hevder at voldsspill forårsaker virkelig vold. Å avdekke den egentlige årsaken til et menneskes handlinger er bortimot umulig. en handling kan blant annet skje ut fra en tilfeldig innskytelse. Craig Anderson mente i en undersøkelse at han så en klar årsakssammenheng mellom voldsspill og økt aggressivitet. Spillene økte til mindre empati og mindre positiv sosial oppførsel. Som foreldre er det vår oppgave å redusere risikofaktorer vi utsetter barna våre for. Å lære seg å takle og kontrollere sin egen og andres ondskap og voldelighet ser ut til å være en nødvendig del av arbeidet med å bli et modent og veltilpasset menneske. Spesielt for guttene. Det er en umulig oppgave å finne ut hvor stor påvirkningen eventuelt er, eller om spillene er direkte skadelige. PEGI – europeisk system som anbefaler aldersgrense på spill; 3, 7, 12, 16 og 18 år. [|www.pegi.info/no/]

Spillavhengighet, World of Worldcraft (WoW). Det vurderes å ta avhengighet av Internett inn i listen over psykiske sykdommer. Nettavhengighet, nettrollespill, MMORPG (Massively Multiplayer Online Role Playing Game) – MMO (morpeg). Tiden en spiller har tilgjengelig, styrer hva slags karriereløp den enkelte velger. Spilleren har en relasjon til andre spillere, akkurat som andre spillere på et fotballag. MMO er som en evighetsmaskin. Den krever mye dyktighet, ikke minst sosialt, og man får belønning for å bruke mye tid på det. Problemspillere har også en rekke andre betydelige problemer, psykiske problemer som depresjon, ADHD og sosial angst. Nesten halvparten av de som spiller over fire timer daglig, sier at de opplever seg selv som deprimerte. Mange bruker spillet som en måte å mestre problemene sine på.

// Oppdragerstiler: // 2 hovedakser – mengden av krav/grensesetting og mengden av lydhørighet/følelsesmessig varme. Neglisjerende oppdragelse – lite av både krav og varme Ettergivende stil – høy på varme men lav på krav/grensesetting Autoritær stil – lite varme og stiller strenge krav Autoritative – de er både lydhøre/varme og stiller krav

Autoritative foreldre tilfredsstiller barnets behov for bekreftelse uten å være påtrengende. Denne oppdragelsesstilen er forbundet med positiv psykososial utvikling hos barna.

Mobbing på nettet er svært utbredt. Vi voksne kan bidra sterkt til å redusere mobbing, selv om det er vanskelig å bli kvitt problemet. Med skikkelig oppfølging viser mobbeprogrammene at det er mulig å redusere mobbingen med 50% og mer. Barn kan lære av trygge voksne hva som er uakseptabel oppførsel. En norsk undersøkelse av digital mobbing viser at anonymitet er en viktig faktor. Jo mer anonyme de sosiale møtestedene legger opp til at brukerne er, desto større er faren for mobbing og trakassering. Nettmobbing kan bli mer langvarig enn annen mobbing. Internett glemmer ikke. De digitale verktøyene gjør at offeret blir langt mer tilgjengelig for mobberen.

Skolen er nøkkelen til reduksjon av tradisjonell mobbing, fordi det er så viktig å arbeide med holdninger på hele klassetrinn, ikke bare hos enkeltelever. Barn mobber også lærerne digitalt. Tradisjonell mobbing – gutter som blir mobbet er oftere fysisk svakere enn snittet, mobbere er noe sterkere. Også har offeret ofte et lavere selvbilde enn snittet. Mobbere kjennetegner en dominerende personlighet, de har behov for å spille en viktigere rolle for sine jevnaldrende enn den faktisk gjør.

2 typer aggresjon: reaktiv (følge av frustrasjon over en eller annen form for motgang, den impulsive formen for aggresjon, kan være vanskelig å kontrollere for den aggressive) og proaktiv aggresjon (den formen for aggresjon som brukes som et verktøy, fremkalles på kommando når den trengs, svært vanlig hos mobbere og gjør at de kan virke utspekulerte).

Når ditt eget barn mobber – notorisk problematisk for foreldre å innse at ens eget barn virkelig plager andre. En kopi av mobbingen gjør konkretiseringen mulig i samtaler med barnet, samtalen blir mer konstruktiv. Tydelig mobbing skal behandles resolutt og bestemt, ikke med forsøk på megling mellom partene.


 * Del 3 – Reguleringer **

Barn må lære å selv takle fristelser og tilgang til skadelig innhold i større grad enn før. Barns digitale kompetanse er ikke alltid like god og de er ikke alltid like trygge på hva de driver med. Det er viktig som forelder å ta den digitale hverdagen like alvorlig som den ”virkelige” og fysiske verdenen. Som foreldre må vi regulere barnas tidsbruk og i hvert fall forsøke å begrense de yngstes eksponering for det mest problematiske innholdet – håndheve regler, vurdere både modenhetsnivået og personligheten til barnet. ”Soveromskultur” – barn/unge har så mye personlig medieutstyr at de i større grad oppholder seg på sine private rom. Muligheten til å kontrollere hva ungene driver med øker mens behovet for å beholde kontroll på nye måter øker. Harmoniser dine egne regler med foreldrene til barnas venner innenfor rimelighetens grenser. en felles front kan skape nyttig kunnskapsutveksling og et hyggelig fellesskap med andre foreldre. Psykologenes råd om å skryte 5 ganger for hver negative tilbakemelding er viktig. Dette gjelder også på det digitale feltet. Å kunne rose barna for deres kompetanse og ferdigheter er viktig, ikke minst fordi dette også stimulerer ungene til å fortelle om hva de driver med på nett/mobil. Lag regler på digitalt bruk med ungene! PEGIs nettsteder er ment å være en ressurs og en veiledning for foreldre ( [|www.pegi.no] ) for å sikre barn et trygt miljø på nett. På 5 år (2008) har Medietilsynet opplevd en femdobling av antallet foreldre som bruker tekniske hjelpemidler for å kontrollere barnas nettbruk.