Eli+Den+femte+grunnleggende+ferdighet

//**Den femte grunnleggende ferdighet- Ikteli.wikispaces.com**// //**Portefølje og digitale mapper-et sted for læring**//

Boka ble skrevet av Asgjerd Vea Karlsen og Tor Arne Wølner i 2006. Målet med boka er å hjelpe lærere og studenter til å endre praksis og belyse gode metoder gjennom teori og gode eksempler. Deres oppgavetyper og lærestoff settes i en sammenheng hvor det sosiokulturelle læringsperspektivet vektlegges. Det å ta i bruk datamaskin i undervisningen skaper nye utfordringer for læreren og elevene. Når det gjelder digitale ferdigheter vektlegges bruk av digitale ferdigheter for å fremme læring. De nye læringsmulighetene vi har gjennom bruk av digitale porteføljer, hvor inkludering og tilpasset opplæring er et overordnet prinsipp, fremmer også læring. Videre settes det fokus på at det finnes flere enn en form for digital ferdighet, hvor det er et overordnet mål at elevene skal få økt motivasjon og lære mer gjennom å ta ibruk og anvende de digitale ferdighetene de har fra før. //En digital mappe er studentenes/elevenes digitale arbeid som kan legges ut i digitale mapper for presentasjon, samarbeid eller vurdering.// //Nå blir altså læring, personlig utvikling kvalifisering og sosialisering begreper som går i ett. Knut Illeris (2000) sier at læringsprosesser ikke bare er å lære et eller annet pensum, men livslange tilegnelses- og utviklingsprosesser, der kunnskap, forståelse, motivasjon, holdninger, følelser, kommunikasjon og sosialitet inngår i en uadskillelig helhet under stadig forandring mot nye horisonter.// Når elevene har innsyn ihverandres mapper, kan de lære mer. De kan lære av hverandre//.// Videre må bruk av digitale læringsmidler ha en hensikt, være meningsfull og ikke være en stressfremmende faktor. Sett fra et sosiokulturelt perspektiv er det viktig at læring skjer i et fellesskap. Samarbeidslæring, uten å miste fokus på individet, krever planlegging. Vi må sette mål og velge arbeidsmåter. Det kreves holdningsendreing for å klare å nå hva Vea Karlsen og Wølnerkaller //Den systematisk nyskapende skole. Skolen må sette mål for hvordan man ønsker å bruke porteføljemetodikken, og da er fokus på elevmedvirkning, samarbeid, gjennomsiktighet, og økt digital kompetanse viktige momenter.// Gjennom systematisk samarbeid med personalet og ledelse kan skapingsarbeid styre unna Konflikskolen med store indre motsetningsforhold og Kenguruskolen, som Tom Tiller (1990) beskriver som -//en skole som hopper fra guru til guru, fra idé til idé og fra verdi til verdi.// Den systematisk nyskapende skolen er preget av samhold i personalet og en felles forståelse og felles pedagogisk plattform, preget av åpenhet og samarbeid. Videre er det også en forutsetning at elevene gis mulighet til å samarbeide på nettet, i klassen og kanskje med andre skoler. Gjennom forskjellige typer oppgaver kan elevene nærme seg mot mesteren. Elever som arbeider i grupper kan få ulike oppgaver. En elev kan arbeide med et lydprogram, en annen elev med oppgave i Excel og andre elever kan arbeide med bilde og tekst. Elevene kan til slutt møtes og sette sammen arbeidene sine til en multimediapresentasjon og deretter legge det felles arbeidet i mappene sine. Elevene vil utvikle seg innen et spesialfelt, men de vil også få økt kunnskap innen områdene de andre elevene på gruppa har arbeidet med. Vea Karlsen og Wølner henviser til Vygotskys idé om å bygge et stillas rundt eleven. Kunnskaper tilegnes best i fellesskap, som støtter eleven. Det lærende miljøet med respons og reaksjoner hjelper eleven. Gjennom aktivitet, bruk av mapper, refleksjon, dialog, instruksjon og samspill oppnår elevene økt kunnskap og de oppnår også større respekt for andre og deres arbeid og innsats. Elevene bærer også på en egen usynlig portefølje, alt det de husker og kan hente fram og bygge videre på. Denne usynlige porteføljen blir større dersom de også kan hente frem kunnskaper fra andre i det lærende fellesskapet. Lærerens planlegging, utforming av oppgaver, organisering, samarbeid, refleksjon, loggskriving og evaluering gjør at elevene utvikler dynamiske, digitale mapper. Her kan elevene også linke til egne eller andres sider gjennom bruk av hyperlinker. Om mappen ligger i et LMS som for eksempel Fronter, mister en tilgangen til mappen sin, når en avslutter skolen. Weblog eller blogg gir også en mulighet til å bruke som en digital mappe. I en blogg er det kommentarfelt og det er lett å legge ut lenker, laste opp lyd og bilde. Eksempel på bruk av blogg fra Sandefjord [|http://bugarden.net] (01.08.06) Det viktige er at studenter og elever er aktive bidragsytere og kan kommentere og gi råd, det er ikke bare læreren som gir tilbakemeldinger. //Ved at man bruker arbeidsformer som er rettet mot refleksjon rundt egne og andres arbeider, vil porteføljemetodikken gjøre studentene mer oppmerksomme på hva de andre gjør, og være med på å støtte læringsprosesser både gjennom prosess og produkt.// Hva elever og studenter uttrykker i sine refleksjonstekster gir læreren ideer om hvilke oppgaver som bør forbedres før de leveres på nettet. Studentene mener de bedre får vist progresjon og utvikling gjennom bruk av mapper og presentasjonsmapper. //De fleste studentene mente at det transparente læringsmiljøet har flere fordeler en//n //ulemper.// Videre utrykker mange studenter at veiledning har ført til bedre resultater. Det å utnytte muligheten til å kunne forbedre arbeidene sine blir sett på som et stort potensial. Egenvurdering står også sentralt. Gjennom porteføljemetodikken blir evaluering satt i et system med langsiktig perspektiv. Eleven blir en ansvarlig deltaker i læringsprosessen og evnen til selvrefleksjon blir tatt med i vurderingen. Elevene har åpne digitale mapper som hele tiden kan forbedres og når arbeidet skal avsluttes og evalueres legger eleven de beste arbeidene i presentasjonsmappa hvor de blir gjenstand for uformell og/eller formell vurdering. I boka kan en lese mer om. Vurdering:: Summativ vurdering, formativ vurdering og prosessuell vurdering. Det er også illustrert med skjema. Når en arbeider med digitale tekster/ digitale mapper gis det muligheter for tilpasset opplæring, differensiering og bruk av ulike læremåter. Det finnes program for elever med nedsatt syn eller hørsel, endog for de som er blinde og døve. Videre er det datautstyr som er tilpasset elever med motoriske vansker. Gjennom bruk av bilder, video, tekst og lyd kan en appellere til flere sanser og imøtekomme den enkelte bedre. Det at skjermen viser bilder, figurer, blinkende tegn med farger og valg av oppgaver hvor det gis umiddelbar respons, stimulerer også motivasjon og fremmer læring. I boka er det gitt et eksempel på en gutt i 4.klasse med lese og skrivevansker og vi ser hvordan han kan få bedre læringsforhold og lære mer gjennom bruk av autokorrektur og talesyntese hvor hastigheten kan tilpasses etter elevens behov. Et annet eksempel fra boka er en elev med motoriske vanskeligheter. Hun har ufrivillige bevegelser, men etter valg av annen type mus, klarer også hun å arbeide mer selvstendig. I opplæringsloven slås det fast at //Opplæringa skal tilpassast evnene og føresetnadene hjå den enkelte eleven og lærlingen.// For de yngste og også for noen eldre elever kan det være aktuelt å ikke dele alt. Gjennom arbeidsplaner kan eleven skrive en slags kontrakt med læreren, hvor eleven skriver hva han skal arbeide med, arbeidsmåter- hva eleven skal gjøre for å lære mer, hva eleven allerede vet om emnet og hva eleven vil lære mer om. Videre står det i skjemaet hvilke ferdigheter eleven ønsker å arbeide med under dette emnet: Lese, skrive, muntlig, skriftlig, regne, samarbeid, spille/synge, datamaskin, digital lyd, digitalt kamera, digitalt videokamera. Eleven skriver når han skal være ferdig, hva han skal fortelle de andre i klassen om og presentasjonsform. Til slutt signerer eleven og læreren arbeidsplanen. Studenter blir oppfordret til å kommentere, drøfte, samarbeide, begrunne og reflektere og i denne prosessen er en avhengige av hverandres tilbakemeldinger for å heve seg til nye utviklingssoner, hvor en kan vise sin portefølje, men også bærer i seg en usynlig portefølje.